Блокпост
![](https://hloldieeng.s3-accelerate.amazonaws.com/2024/05/%D0%91%D0%BB%D0%BE%D0%BA%D0%BF%D0%BE%D1%81%D1%82-%D0%BE%D0%B1%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%B8%D0%BD%D0%BA%D0%B0-%D1%83%D0%BA%D1%80.jpg)
RU, UA. Оповідання, 2023. Дев'ята новела з циклу "Чорна поземка".
Містична розповідь на воєнному матеріалі.
Навіщо я за ними погнався? За ким я погнався? За поземкою та Ведмедем? Тільки за поземкою?
Тільки за Ведмедем?!
Цими питаннями я став перейматися, коли ми вибралися на проспект і Ведмідь втопив під вісімдесят. Більшість світлофорів не горіло, а ті, що працювали, блимали жовтим; машин було мало, дорогу в недозволеному місці ніхто перебігати не намагався — можна було розслабитися. Проспект широкий, прямий, вибоїн, на диво, лише трохи — їдемо собі та їдемо.
Чорна щось унюхала, переконався я. Хто тобі може бути цікавим, заразо? Ну звичайно, мешканець, хто ж іще? Не вдалося з живого підгодуватись — візьмемо з мертвого. Невдача з Ведмедем, вірніше, з моєю відмовою брати участь у трапезі, перетворила поземку на голодного вовка — на цілу зграю вовків! — ось вона й рвонула.
Електронна книга, написана російською мовою, перекладена авторами українською.